I begyndelsen var der kun mørke.
Og i mørket fødtes dæmonen Zaal, -
- Zakidernes hersker -
- og menneskets undertrykker.
Men ud fra skyggerne trådte Kran, krigeren over alle krigere -
- og bærer af Gudernes Sværd.
Han befriede mennesket -
- og ledte dem til sejr.
Men sejrens pris var høj.
Thi Kran fik et sår gennem hjertet, -
- der blødte i syv dage og syv nætter.
Og hundrede krigere drak af hans blod.
Og optog hans styrke.
Og Kran så på dem og så, at det var godt.
Og så døde han.
Således skabtes barbarerne, -
- Sønner af Kran.
Oh, yeah. (brøler)
Yes.
(kildelyde) (nogen rømmer sig)
Hør her, folkens. Styrke! Mod! Frygtløshed!
Det er det, der var Krans gave til vort folk.
I tusindvis af slægtled, generation efter generation, -
- har hans blod bruset ufortyndet i vores årer.
Det er det, vi fejrer hvert år, inden vi drager på togt.
Men først og fremmest er det Krans blod, der gør, -
- at vi barbarer er de største krigere i hele Metalonien.
Okay, Ronal, så er det din tur.
Ronal er syg... (skifter stemmeleje)
Ronal er syg i dag.
Ronal!
Kan I ikke springe mig over? Jeg har ondt i albuen.
Måske er jeg ved at få senehinde... skede...
- Skinnebensbetændelse. - For helvede, Ronal.
Læg al din kraft i slaget.
Det glæder jeg mig eddermaneme til at se.
(skriger småtøset)
(smertensudbrud)
(gedebrægen)
Ej, for satan, Ronal, mand.
Én til.
Kan...
...ik'...
...mere!
Du må holde dig i form inden togtet.
En barbar, der ikke kan svinge en økse, er... øh...
I hvert fald ikke nogen rigtig barbar.
Hvad skal jeg på togt for? Jeg går i vejen.
- Kan jeg ikke hænge ud her? - Du er søn af Kran.
En søn af Kran drager på togt og dræber monstre og vender hjem i ære.
- Det er essensen af at være barbar. - Onkel, se på mig.
Hvad skal jeg gøre mod monstre? Spænde muskeldragten og håbe, de dør af grin?
Hvad så, Ronal? Har du fået dig nogen muller?
Skidesjovt. Har du fået dig nogen hjerneceller?
Hvad? Hvor? Hvis der er en på ryggen, gider du så presse den ud?
Hør her, knægt. Når man går på togt, gælder det mere om store nosser -
- end overarme. Heltemod.
Når du har fattet det, er det intet problem at knuse fjenden.
Jeg har bare svært ved at overse, at man ligesom kan dø af det!
Hold nu bare kæft og træn.
(hestevrinsken)
Hvad er det?
(dyb trutten)
Alarmen. Alle mand til våben! På jeres pladser! Af sted!
- Hop, hop! - Ja ja!
Barrikadér porten!
Kom så! Hiv til!
Op på barrikaderne, I lusepustere!
Rolig.
Vent.
Rolig!
Hvem der?
Vær hilset, ædle barbarer. Vi er Mester Florian, -
- kvadskriver og skjald.
Vi ønsker blot, mod ydmyg betaling naturligvis, -
- at berige Eders banquet du muscles spectaculaires -
- med ædle sonater om Eders fordums helte og heltinder.
(en fløjtetrille)
(brøler)
Angrib!
- Sange. De synger sange til fester. - Fester?
Prøv for eksempel at tjekke deres utrolig farlige tuba på taget.
Så smut ind.
- Ej! - Fandens.
Det er fandeme hundrede år siden, jeg sidst flækkede en pandeskalle.
Hvordan fanden skulle jeg vide, det var en tuba?
Yo, tøser. Hvad siger I til at vaske min sygt virile, -
- spændstige, møgbeskidte -
- firstrengede lut?
Der skal øves kvad, ikke fjantes, unge Alibert. Kunsten kalder.
Vi skal være klar.
Er der ikke bare en lille smule tid til at gå rundt og kigge?
En rigtig skjald skal huske alle kvad perfekt.
Hvor perfekt behøver det være? Skal vi ikke på togt?
Barbarerne skal af sted i morgen. Vi kunne tage med.
Svinge med ørerne. Jeg skal møde tøser, mand.
Jeg mener, skrive nogle heltekvad.
Eller sådan noget der, du ved, med de der vers.
Åh, unge Alibert. Først når du kan alle kvad, -
- der er digtet, kan du den slags.
- Hvad? Det kommer til at tage 100 år. - Sludder. Så lang tid tager det ikke.
Jeg var kun 57, før jeg var færdigudlært. Det er ingen alder.
Av! Fucking stram.
Ka' Rikke ka' Rikke ka' Rikke drikke øl?
Åh, den er god, mand.
Er der en af jer pattebørn, der kan bælle en fræk fadøl?
(bøvser)
Alibert!
Så var jeg på jagt, -
- og så ser man lige mig rende ind i en orkbørnehave. Hopla.
- Værsgo, skatter. Den skal du have. - Ej, hvor nuttet.
Ja, den fremhæver dine øjne. Den her skal I også lige se.
Det er sådan en rigtig usynlighedsbodylotion.
Jeg brugte den, da jeg sneg mig ind i et harem.
Sejt, ikke? Total listepik.
Så kan man slet ikke se, hvem der angriber.
Hvad er det? Hov, der var det igen. Og nu stoppede det.
- Nu kom det igen. - Av, Gorak. Lad nu være.
- Det vil slet ikke stoppe. - For satan i helvede, din fede nar!
Åh, Ronal, for helvede mand.
(ansporingslyde og piskesmæld)
(piskesmæld og stønnen)
Alle Krans Sønner er samlet, fyrst Volcazar.
Så er det tid.
(ond latter)
(en prut)
- Kan jeg ikke tage vagten lidt? - Hvad så med festen?
Jeg er bare sådan... lidt træt.
Okay, da. Husk at blæse i hornet, hvis du ser noget mistænkeligt.
- Tror du, du kan klare det? - Det er sgu da røvligemeget.
- Jeg vil være alene. - Det er et stort horn.
Husk, træk vejret ind. Dybt ned i maven. Og så...
For helvede, onkel. Hvem skulle angribe os?
Vi er fucking barbarer. Vi har smadret alt.
- Vi er aldrig blevet angrebet. - Det kan godt være.
Men det er princippet i det, som er vigtigt.
Den dreng tager livet af mig en dag.
TOGT-MAGASINET
Fucking barbarer, mand.
Hvad fanden er nu det?
(sindssyg latter)
Vi bliver angrebet? Vi bliver angrebet!
Tag jeres våben!
(trækker vejret ind)
(en svag blæselyd)
(fluesummen)
Nej, nej!
- Vi lytter og lyder! - Lad helvede regne ned.
Fuck! Fuck!
(pustelyde)
Fyr!
Til angreb! Vis ingen svaghed!
- Se! Fyrværkeri! - Har vi bestilt det?
(sindssyg latter)
Vi bliver angrebet! Barbarer, forsvar jer!
Hop, hop, hop!
Åh, himlen være lovet. De er reddet.
Er du gal en fucking syg party, mand.
- Øv! - Nej!
Hjælp! Hjælp!
Dush! Smæld!
Bash! Muskler!
(ond latter)
(smertensbrøl)
Nu tror jeg ikke, der er flere tilbage.
Fuck, fuck, fuck, fuck.
Han er min.
(brøl)
Vi er løbet over ende. Hvorfor blæste du ikke?
- Jeg prøvede! - Du prøvede?
"Prøver" er bare ikke godt nok, Ronal.
Hop op. Vi må redde de andre.
(ond latter)
De berømte Sønner af Kran.
Hvor patetisk.
Læg dem i lænker. Ingen må efterlades.
Vi barbarer underkaster os aldrig!
(ond latter)
Alle skal adlyde mig...
Nej!
...eller dø!
Nej!
- Før dem bort. - I hørte fyrst Volcazar!
Få de sidste barbarer i vognen. Kom så!
Ind med ham! Af sted!
- Kom her! - Jamen jeg vil ikke...
- Ind med dem! - Hvad fanden?
Husk jeres sko og tasker... økser!
Vi kommer ikke tilbage og henter dem!
General? Den her fange passer ikke til lænkerne.
- Skal jeg bare smide ham væk? - Det der, det er ikke en barbar.
- Træk ham ud bagved og afliv lortet. - Årh, tusind tak.
- Heldige skiderik. - Det er altid ham, der får lov.
- Lædertøj det føles godt - lædertøj det føles godt
- som bonus er det rigtig flot - som bonus er det rigtig flot
sidder godt føles godt
Nej, jeg vil ikke. Hjælp! Hjælp!
Hold kæft, jeg får stådreng af det her.
Årh, mand. Shit, en nat, mand.
Mit hoved, mand. Byen er pænt smadret, hvad?
Hvor er alle de andre henne?
Er de taget til afterparty? Hallo, vent, dig!
Ro... Ronal.
Onkel. Du lever.
Ikke længe endnu.
Kran... kalder mig hjem.
Nej, onkel, det er sikkert bare et... kødsår.
Ronal, da dine forældre døde, svor jeg at tage mig af dig.
Og det løfte har jeg holdt. Men nu er det din tur til at love noget.
Lov mig, at du vil redde de andre. Det skylder du dem.
- Hvad? Nej, men det kan jeg jo ikke. - Lov mig det!
- Men... - Rejs mod nord til oraklet.
- Han vil hjælpe dig. - Oraklet? Hvordan?
(hoster)
Du er det eneste håb, Ronal.
Den eneste barbar, der er tilbage.
(dødssuk)
Onkel? Onkel?
Onkel?
Goraks usynlighedscreme.
Yo.
- Hvad sker der? Skal du på togt? - Øh, nej. Jeg skal finde de andre.
Nå, okay.
- Det er da et togt. Du skal på togt! - Nej. Jeg skal finde min landsby.
Det er da sygt meget et togt. Vent lidt.
- Hvem er du? - Davs. Alibert, skjald.
Skidehyggeligt at følges.
Du kan ikke sige nej, for jeg kommer bare med alligevel.
Nu vi er ude at gå rundt, skal vi så ikke smutte forbi amazoneland?
- Nej. - Pigerne dernede skulle være dejlige.
- Det skal undersøges. - Prøv at høre.
- Lad være at følge efter mig. - De der tøser er stangliderlige.
- Nej! - Fuck, du er kedelig, mand.
Nu ved jeg, hvad vi gør. Vi tager til Berylia. Der har damerne haler.
Og fire patter! Det kunne være for sygt, mand!
- Nej, det kunne ej. - Kom nu. Hvad skal vi her?
- Jeg skal tale med et orakel. - Er det en slags turistkontor?
(overrasket udbrud)
Syg crib.
Hallo?
- Hallo? - Det var sateme på tide.
Jeg har siddet her siden i onsdags. Kommer du eller hvad?
- Undskyld, hvad? - Jeg skal sgu da tørres, for dælen.
Er det ikke hjemmehjælpen?
- Nej, vi... - Vent!
(prutte- og skidelyde)
Gundar har sendt...
Sådan. Kom bare i gang. Og vær forsigtig med hæmorroiderne.
(sniffer og udstøder gisp)
(hoster og harker)
Han er en mægtig krigsherre, denne fyrst Volcazar, som I taler om.
Zakidernes mørke kraft beskytter ham.
Nu var jeg sådan set heller ikke interesseret i at slås med ham.
Volcazar higer efter magten over hele Metalonien.
Indtil videre har ingen kunnet stoppe ham.
Nøj.
(messer)
(griner)
(hoster og spytter)
Et uigennemtrængeligt panser omslutter hans krop. Intet våben bider på ham.
Kun ét sværd har styrken til at knuse ham.
Se.
- Årh, sygt. - Hvad er der så specielt ved det?
Det burde særligt du vide, barbar. Det her er Krans Sværd.
Det er en joke, ikke?
Helt ærligt, det findes jo ikke. Alle har ledt efter det skide sværd -
- i tusindvis af år, og ingen har fundet det.
Det er en fjollet historie.
Krans sværd er ikke en myte. Kun det kan skade fyrst Volcazar.
Du kan aldrig redde din landsby uden at få ram på ham først.
Men jeg kan ikke.
Kun en stor kriger uden frygt i hjertet vil kunne bruge det.
Uden en stor kriger vil du ikke besejre Volcazar.
Og uden en stor kriger vil din stamme være fordømt!
Men jeg kan jo også være ligeglad. Jeg er jo bare et orakel.
Det er jo heller ikke min skyld, at barbarerne er blevet bortført, vel?
Gu'ra Zul!
Troldmand!
Herre, tiden nærmer sig hastigt. Zakidernes tempel må vækkes snart.
Ellers bliver det umuligt at udføre ritualet. Er Krans Sønner fanget?
- Min mission er fuldført. - Fantastisk. Nu kan intet stoppe os.
Mægtige Zaal. Krans Sønner er samlet.
Vågn fra din døs!
(messer)
Hvad sker der?
Endelig.
- Hvad? - Hvad nu?
Den mægtige Zaal er ikke tilfreds. Der mangler én Søn af Kran.
- Umuligt. Medmindre... - Jeg forstår ikke...
- Vi efterlod ingen i live. - Fjols!
Jeg skal bruge blodet fra alle levende barbarer, og så lader du en undslippe.
- Jeg kan ikke forklare. - Find ham til mig. Nu!
For de er på togt Alibert og Ronal
de største helte i Metalonien
uh-uh det bli'r så godt
og pigerne de siger
Alibert du er så lækker
Min landsby er blevet brændt ned, og jeg skal finde Krans Sværd.
Kan du ikke for fanden være stille i fem minutter, så jeg kan tænke?
- Jeg synger en barbarsang i stedet. - For guds skyld, nej.
Og Kran han drog sit stolte sværd og jog med al sin kraft
klingen dybt i Zakidens skal pandeskallen brast
Vent lidt. Den sang. Hvad var det?
"Krans Kvad".
Der er 2073 vers, og jeg kan dem alle sammen udenad.
Kran får totalt meget fisse.
- Hvorfor har du ikke sagt noget? - At han får fisse?
Nej, om sangen. Den handler om Kran.
Du har sunget et vers om hans sværd. Er der et, der fortæller, hvor det er?
Fra Krans bryst hans blod det flød det blødte dag og nat
Nej nej. Efter han dør. Kom nu. Syng.
I hans grav blev sværdet lagt stedet er nu glemt
kun Visdommens Bog i Elvergård ved hvor det er gemt
Visdommens bog i Elvergård. Det er jo det.
- Vi må til Elvergård. - Skal vi det?
- Det er sådan, man finder sværdet! - Elverpiger er pishamrende lækre.
Det bliver et fedt togt, det her.
Okay, jeg har to regler på den her tur. Et: Det her er ikke et togt.
Og to: Ser vi noget, der er det mindste togt-agtigt, går vi udenom.
- Er det en aftale? - Tjek.
Er det regel nummer et eller to, vi lige har overtrådt?
Løb for livet.
Shit! Hvad fanden er det her?
Hvad fanden var det?
(skrig)
Nej! Nej!
Av!
(kvælningslyde)
- Hvem er du? Er du en af dem? - Min... min hals.
Svar mig!
Jeg er bare en tilfældig forbipasserende. Jeg sværger.
Det var ikke min mening at forstyrre dig midt i din...
- Nedslagtning af tilfældige mænd. - De udfordrede mig til duel.
Åh nej, ikke igen.
(klynker og græder)
Skrid med dig. Du kan få lov at leve.
Hun er sgu da den kriger, vi skal bruge til Krans sværd.
Hvad? Er du sindssyg? Hun er fucking voldspsykopat.
- Ja, præcis. Spørg hende. - Nej.
Vatpik. Yo, smukke. Min ven Ronal vil gerne spørge dig om noget.
Vil en frisk krigertøs som dig -
- med ud på sådan et togt, du ved. For at redde hans landsby.
Og som en lille bonus vil jeg godt lade dig spille lidt på fars lut.
Jeg ved ikke, hvad han snakker om.
Læg din hånd på min lut og lad mig lære dig at sut'
Jeg vil ikke lære at spille på dit instrument.
- Du er ordentligt kostbar. - Jeg sagde, det ikke var en god ide.
En anden må redde barbarerne.
- Sagde du barbarer? - Øhm, ja.
- Barbarerne, er det din landsby? - Øh, jo.
Dem, som man siger, er de største krigere i Metalonien?
Ja.
Det er en værdig sag. Jeg tager med jer.
Hvad?
Jeg er Zandra fra skjoldmøernes klan.
- Hvor er I på vej hen? - Elverriget.
- Vi skal finde ud af, hvor det er. - Vi får brug for en vejviser.
- Der ligger en by i nærheden. Kom. - Ej, vent. Du kan ikke bare...
- Har du et problem med det? - Nu... Øh, nej.
- Super. Kom. - Jeg sværger, du scorer hende, mand.
(sniffer)
Søn af Kran! Søn af Kran!
Kom så! Hurtigere!
Årh, sejt.
Barber mine ben og kald mig for Susan, hvis det her ikke er det sygeste sted.
- Okay, vi skal herind. - Øh, okay.
Hvad så der, røvhuller?
Er der ikke en af jer, der gider ringe efter en taxa?
- Fuck. - Fedt. Der er happy hour.
Der er mange derinde i dag. Hold jer bag mig.
Vi går stille og roligt ind, finder en vejviser -
- og gar igen, inden nogen lægger mærke til os.
Og uden at slås, okay?
Please?
- Som du vil. - Tak.
Bing, binge-li-bing-bing. I din røv.
(fugleskræppen)
Søn af Kran! Søn af Kran!
Så sagde jeg til hende: "Dine bryster ser trætte ud. Skal jeg holde dem?"
Din mor har altid haft de længste patter.
Hey! Hey! Nu stopper du, makker.
Jeg siger dig. Hun blev stiktosset, mand.
Man kan ikke vinde dem alle sammen. Men man kan prøve.
(alfen tobakshoster)
- Hvad skal du have? - Vi leder efter en vejviser.
Der er kun én tilbage. Nede ved lokummerne. Spørg efter Elric.
Hallo, hvem har bestilt en fadøl og en dobbelt Manhattan?
Okay. Tak.
Øh, hey. Øh, er du Elric?
Vindens stemme lyser i aftensolens favn.
Stjernernes Børn leder Moder Sol til hvile.
I mørket lyder kun eftertænksomhedens suk.
Jeg fornemmede, du ville komme. Vi elvere er forbundet med alt levende.
Lad vores sjæle mødes.
Du bærer ørnens fantasi og pungmusens vilje.
Blodbøgens musik hviler i dit hjerte. Kormamin lindua ka'elja.
Ja, det lyder spændende. Jeg hedder Ronal, og vi er nogle stykker...
(tysser)
Navne har ingen betydning.
- Jeg har brug for... - Åndelig eller fysisk vejvisning?
Vi skal til Elvergård.
Vindens stemme vil fortælle mig, om jeg skal hjælpe dig. Stå stille!
Lad mig penetrere din aura. Kormamin lindua ka'elja.
Kormamin lindua...
Vinden fortæller, jeg skal følge dig. Min bue vil synge med dit sværd.
(kysselyde)
Okay...
(smertensudbrud) For helvede.
- Hey, jeg fandt ham. - Min bue vil synge med dit sværd.
Ja. Kom, lad os skynde os ud.
Hey, skjoldmø, går du allerede?
Hvad siger du til en lille dans?
Hey, guys, undskyld, det er okay. Vi går nu.
- Jeg accepterer jeres udfordring. - Hvad?
De må besejre mig eller dø.
- Vi skulle ikke lave problemer. - De udfordrede mig.
Du lovede. Ind og ud, uden at slås.
Okay. Så styrer du det helt selv.
Hey, skjoldmø, hvad bliver det til?
Hør...
Venner, jeg ved godt, I synes, det er superfedt at slås, -
- men vi har en smule travlt, og der er nok masser her, der vil slås, -
- så hvis det er okay med jer, så tror jeg bare, vi smutter.
(latter og tilråb)
- Zandra! - Jeg blander mig ikke.
Dejligt suppeben, det her.
Så rid dog ordentligt!
Har du set sådan en før? Jeg kan lære dig at spille på den.
Gør den dig liderlig?
Jeg fornemmer stor aggressivitet i lokalet.
Nogen sidste ord, stump?
- Han er død. - Hvad fanden?
Det der er kraftedeme for ulækkert.
- Nu kan du få et nyt røvhul. - Det er nok. Lad ham være.
Sorte Ryttere.
(sniffer)
Søn af Kran! Søn af Kran!
- Tag ham! - Nej! Hjælp!
(kampskrig)
Zandra!
Ingen sætter sig op mod fyrst Volcazars ryttere ustraffet!
Det eksploderer!
Af sted!
Hallo! Hvem er det, der har bestilt en dobbelt Manhattan?
Av, min røv!
110% ALKOHOL
Fordømt!
(halvkvalte lyde) (ond latter)
Fabelagtigt, herre. Ét pletskud mere, og De har slået Deres rekord.
Men vi må finde den sidste Søn af Kran inden næste fuldmåne.
- Du ødelægger min koncentration. - Om forladelse.
(mobilringetone)
- Hallo? - Målet undslap, herre.
Opgaven er sværere, end vi troede. Han får hjælp af en stærk kriger.
Vi får brug for forstærkning.
Jeg tolererer ingen ydmygelser!
Bring dem til mig. Begge to.
Ved du, hvor vi er? Det virker, som om vi går i ring.
Vinden taler til min sjæl. Vi er snart i elvernes rige.
Det sagde du også for to dage siden. Vi er jo faret vild, for helvede.
Vi dør af tørst.
- Ha. - Hvad er det, der er så sjovt?
Jeg har hørt om barbarers mod og styrke, men du har ingen af delene.
Du går bare og klynker og piber.
Det er pudsigt, når man tænker på den slægt, du stammer fra.
Hvorfor følger du med, hvis du synes, jeg klynker?
- Hvad er din deal med barbarerne? - Det er min egen sag.
Stop! Se.
- Og det betyder...? - Vi elvere kan kommunikere med alt.
Jeg forener mig med dens sjæl og får den til at vise os udgangen.
Kormamin lindua ka'elja.
Kormamin lindua...
Av! Min smukke elverlæbe!
Der. På den anden side. Der er ikke labyrint på den anden side.
Indgangen til elverriget.
Jeg gjorde det.
Elverport, jeg hilser dig.
Sagde du ikke, det var en indgang?
(skurren)
- Årh! Vildt! - Kom.
Stop! Først må vore sjæle vejes af Portens Vogtere.
Kun dem af den rette støbning kan få lov at gå igennem.
Hvad med dem, der ikke har den rette støbning?
Hvem? Nå. De bliver knust af klippevæggen.
- Nå, skal vi gå? - Jamen det kan jeg jo ikke.
- Hvad? - Jeg er en ynkelig barbar.
Jeg har ikke ligefrem den rette støbning.
- Det skal ikke forstås på den måde. - Glem det. Vi går udenom.
Når man er på togt, skal man følge vejviseren.
Det eneste, vi får ud af det, er at blive slået ihjel.
Men nu, du kalder det et togt, så husk, at det er mit togt.
Og jeg bestemmer, at vi går uden om den latterlige port. Kom så!
Se. Ingen dødsfælder, ingen porte, ingen noget som helst.
Det her togt-pjat er så forudsigeligt. Hvis bare man tænker lidt uden for...
(skrig)
- Av, mit haleben, mand. - Hvad fanden var det?
Vi har krænket Portens Vogtere. Jeg fornemmer...
...stor fare!
Løb!
Hurtigere!
Ronal!
Kom!
Av, mand.
Fjols! Din åndssvage ide var ved at slå os alle sammen ihjel.
Jeg prøvede jo bare at styre os uden om problemer.
Du prøvede? Her er "prøver" bare ikke godt nok, Ronal.
På et togt vil der altid være problemer.
Løs dem i stedet for at gå udenom.
Dette er Elvernes Tempel.
Samlingspunktet for al visdom i verden.
Visdommens Bog ligger i tårnets øverste kammer, -
- så månen kan læse i den på sin rejse over nattehimlen.
Den er det helligste af det hellige.
- Fint nok. Så er det der, vi skal op. - Tys!
Se.
Ingen udefra må komme ind. Kongens bueskytter har øjne som høge.
(piber)
- Shit. - De dræber alt, de ser.
Så må det blive på den hårde måde. Jeg tager de to forreste.
Nej.
- Jeg gør det. - Hvad?
Alene.
Tænk dig om. De dræber dig, så snart de ser dig.
Det ved jeg godt, -
- men de kommer ikke til at se mig.
Der er ikke så meget tilbage, og jeg er den mindste af os. Vent her.
Sådan en kunne jeg godt have brugt i gymnasiet.
Hvad siger I så? Smart, ikke?
- Hvad? - Du mangler en plet.
Fuck! Den er tom. Fuck, hvor er det typisk.
Slap nu af, Ronal. De der små boller er der ingen, der lægger mærke til.
- Vent her. - Lad nu være, Ronal. Du bliver dræbt.
Av!
"Jeg har hovedpine", "jeg er træt", "børnene vågner!", og bla, bla, bla.
Med sådan en kone er det nederen, man lever for evigt.
Røvnederen!
Av!
Hvem der?
Nå, der var ikke en skid alligevel.
- Hvad så? Er du klar til på lørdag? - Er du sindssyg? Jeg er født klar!
- Fedest! - Jeg skal bare være psyko-baskelam!
(fodtrin, pusten og stønnen)
Der er åbent.
Av!
Fuck, jeg er i dårlig form.
Åh!
(stønner)
(forskrækket lyd)
(gisper)
Forbandede rotter!
Åh!
Wow. Der er den.
Hvad er så hvad her? Krans Sværd, -
- Krans Sværd, hvordan fanden finder jeg Krans Sværd?
Der er det sgu.
Krans Sværd. Nå, men det var da nemt nok.
Det er der sgu da ikke nogen, der opdager.
(skriger)
(smertensskrig)
- En dræberrotte! - Dræb rotten!
Brug de forgiftede pile.
Efter den!
Dræb den! Dræb den! Dræb den!
Hurtigere! Skyd den ned!
- Av for satan! - Yes! Svinet er nede!
(skriger)
Nå, men hvor meget tager du med at drikke?
- Intet. Jeg skal ryge mig i gulvet. - Fik du fat i Elronds mors tjald?
Av.
Kortet fortæller, at Kran blev begravet i Evighedens Bjerg.
Min elversjæl fornemmer, det er langt, langt...
Er det ikke det der?
...at det er lige i nærheden. Skæbnen er på vor side.
Av.
Ej.
(rømmer sig)
- Jeg tog fejl af dig. - Hvad?
Der i templet. Du klarede det.
Ja, nogenlunde i hvert fald. Du gør barbarerne ære.
Øh. Tak.
Nå, men... jeg har også en økse, der skal slibes.
Jeg kom til at tænke på...
Jeg har aldrig rigtig fået sagt...
...tak for, at du tog med mig.
Faktisk aner jeg ikke, hvordan jeg ville have klaret det uden dig.
Øh... okay.
Nå, vi må hellere få sovet lidt. Måske finder vi Krans Sværd i morgen.
Jeg holder vagt. Vi elvere behøver ingen søvn. I kan trygt sove.
- Må jeg spørge dig om noget, Ronal? - Øh, ja, selvfølgelig.
Hvordan er barbarerne?
- De er ikke særlig kloge. - Jeg tænkte mere...
Hvordan er de herinde?
Nå.
Øh.
En barbar er altid klar til at hjælpe en, når man har brug for det.
Uanset hvor farligt og besværligt, det er. Og de tager på togt konstant.
De er ikke bange for noget som helst. Svært at tro, jeg er en af dem, hvad?
- Og de er dygtige krigere, ikke? - Jep. De bedste i hele verden.
Det er bare så svært at finde en ordentlig kriger.
Ja. Øh, hvad?
Jeg stammer fra en ældgammel slægt af skjoldmøer.
Langt, langt væk herfra.
Vores religion kræver, jeg kun må giftes med den, der kan besejre mig.
Mange har prøvet at vinde over mig, -
- men jeg var for stærk.
Og for hver duel, jeg vandt, blev jeg bare stærkere.
Imens kunnejeg bare se på, mens de andre fandt sig en kæreste.
En efter en. Til sidst var jeg den eneste tilbage.
Der gik længere og længere tid mellem, at nogen turde udfordre mig.
Så holdt bejlerne bare op med at komme.
De øverste i stammen blev utålmodige.
De sagde, jeg skulle drage ud i verden for at finde en værdig mand.
En kriger med styrken til at besejre mig.
Hvis en vinder over mig, skal jeg adlyde hans mindste vink.
Der har ikke været nogen, der var stærke nok.
Men overalt, jeg har været, siger man, barbarerne er de stærkeste krigere, -
- så måske kan en barbar fra din landsby klare mig.
- Det er derfor, jeg tog med dig. - Øh... Okay.
- Okay, hvad? - Jo, altså...
Det, du lige har sagt, hvad har det med kærlighed at gøre?
Jeg vil elske den, der besejrer mig. Jeg har ventet så lang tid.
Wow.
Jeg har aldrig fortalt det her til nogen før.
Det føles helt sådan... dejligt.
Ved du hvad, Ronal? Det er faktisk dejligt at tale med dig.
Du er også dejlig.
- Øh, at tale med, synes jeg. - Nå.
Og hvis jeg havde ment det på den anden måde, skulle vi jo slås.
- Nej, det ville ikke være så heldigt. - Det ville være lidt mærkeligt.
(dyrebrøl)
- Hvad var det? - Jeg ved det ikke.
Hey, Elric. (snorken)
Elverfolk sover ikke.
- Hvad er det, der siger den lyd? - Jeg fornemmer en fæl stemme.
(skriger)
Ingen undslipper fyrst Volcazars vrede!
Ronal, pas på!
Zandra!
- Fordømt! - Ronal, vent på mig!
Ronal!
Årh, fuck!
(ond latter)
Satans!
De er væk.
Nej! Af sted!
Zandra!
- Nej, nej, nej. - Vi finder hende.
Hvis vi går nu, så indhenter vi dem. Kom.
- Hvad gjorde du? - Jeg aner det ikke.
Det er amazoner.
(fnis, latter og småsnak)
- Den sidder fast. - Tillykke, søde.
...simpelthen så meget sol.
Se mine nye sko. Er de ikke fantastiske?
- Det er kun kvinder. - Jeg er død og kommet i himlen.
- Hej, tøser. Hvad sker der? - Hvad er det der?
- Ej, totalt kikset mavetaske. - Hej. Godt at se jer.
Høje dronning, vi har fanget disse kvinder i junglen.
Vi har taget dem med hertil, så De kan afgøre deres skæbne.
Rejs dem op. Lad mig se dem.
Højst mærkværdige kvinder. Jeg har aldrig set noget lignende.
- Hvad er det? - Av!
- Den ene har endda hår på hagen. - Hvor kikset!
- Høje dronning. - Ti, tarvelige pigebarn.
- Hvem har bedt dig om at tale? - Vi er ikke kvinder.
- Altså, vi er sådan altså mænd, ikke? - Mænd?
- Eller så sådan næsten. - Mænd?
Himlen være lovet. Guderne har hørt vores bønner og sendt os to mænd.
Endelig er tiden kommet, hvor vi kan videreføre vores stamme.
Før dem til de hellige parringshytter.
- Hvad? - Hvad!
(glædesskrig)
Vi tager den tynde først. Ham her gemmer vi til i morgen.
Nej, hjælp. Nej, jeg vil ikke!
Helt ærligt, mand. Det kan I ikke være bekendt. Jeg vil også parres med.
Det er fucking typisk, det her.
Nej!
- Herre. - Hvad nyt?
Vi har fanget den kriger, der har hjulpet barbaren med at flygte.
Ser man det.
En skjoldmø.
- Og en ganske køn en af slagsen. - Giv mig et våben og lad mig kæmpe.
Hver ting til sin tid.
(sniffer)
Ingen lægger hånd på mig ustraffet.
Så dø da!
(krigsbrøl)
Imponerende. Du er en kvinde efter min smag.
Trist, at jeg bliver nødt til at slå dig ihjel!
Hvad?
Tåbelige kvindemenneske.
Jeg kender jeres regler, skjoldmø. Du skal adlyde mig nu.
Det er din skæbne.
Du har besejret mig.
(ond latter)
Bunkepiercing er for fedt.
Dobbeltpiercing er the shit.
(døren går)
(klynker)
Yes! Det var kraftedeme på tide. Er det min tur?
Ceremonien er forbi. Du skal bruges i morgen.
- Hvad? I morgen? - Det er dronningens ordre.
Kom tilbage! Jeg vil også misbruges!
- Huskede du at låse? - Selvfølgelig.
(ømmer sig)
Hallo, hvad laver du?
- Vi må af sted. - Hvad så med alle amazonerne?
Zandra er i fare. Vi må finde Krans Sværd og hjælpe hende.
- Det kan da vente en uge. - Vi kan ikke lade hende i stikken.
- Kan vi ikke finde en anden kriger? - Jeg vil have Zandra!
Hallo, du ville ikke have hende med til at starte med.
Fuck dig! Jeg vil blive her og have hed elskov med hotte babes.
Det er den eneste grund til, jeg er taget med på togt.
Nå ja, det glemte jeg. Du er jo ikke på togt. Du er bare fucking kedelig.
Fint. Så bliv her.
Du er ikke til en skid hjælp alligevel.
(nynner congarytme)
Åh, jeg elsker bare det nummer.
(stemmer) (streng springer)
For satan! Fucking lort!
Årh, hvad fuck har jeg gang i, mand? Ronal, jeg kommer.
(maven knurrer)
- Fru dronning? - Jeg måtte bare se dig.
Lige siden jeg så dig første gang, har min krop skælvet af længsel.
Jeg ved, det er imod reglerne, men jeg må have dig.
- Hvis jeg lige må... - Jeg kan ikke styre mig. Tag mig!
Tag mig! Åh! Ja!
Tag mig!
Stop!
Jeg kan desværre ikke, fru dronning. Min ven har brug for mig.
Hvad?
Måske kan jeg blive taget til fange igen på tilbagevejen.
Alarm!
- Svin! Mænd er nogle svin! - Sindssyge kællinger, mand!
- I skrider fra jeres ansvar! - Og I pisser på brættet!
Mænd skal bare hænges i nosserne!
Elric?
Det er alle de første barbarer.
Wow.
Hej.
Jeg har brug for dit sværd. Jeg skal nok passe godt på det.
Det er helt let. Wow.
(en udånding)
Ja. Det må du undskylde.
Zandra.
Jeg er ked af det.
Gang på gang er du undsluppet mine bedste ryttere, barbar.
Og så tropper du op her, præcis som min skjoldmø sagde, du ville.
Krans Sværd. Det eneste våben i verden, der kan skade Dem.
Zandra?
Udmærket. Du har tjent mig vel.
- Som du har befalet mig, herre. - Hvad fanden sker der?
(ond latter)
Af sted! Den her barbar har et stævnemøde med min troldmand.
Jeg fornemmer, at Ronal er i stor fare.
- Gør det, du skal, troldmand. - Med fornøjelse, herre.
- Ronal? - Gorak?
(ond latter)
- Værsgo. - Nej, nej, nej!
Endelig! Mægtige Zaal, hør din ydmyge tjener!
Blodet fra Krans Sønner er samlet.
Skænk os adgang til dit tempel!
(ond latter) (messen)
Hvad er det, I har gang i?
Kun én gang hvert titusinde år er det muligt for Zaal, Zakidernes gud, -
- at komme i kontakt med vores verden. Jeg bringer den ultimative offergave.
Sønnerne af den kriger, der sendte ham i eksil til det hinsides.
Og som belønning vil han skænke mig sin guddommelige kraft.
Alle vil underkaste sig -
- eller dø!
Pis. Vi kan ikke nå længere uden at blive opdaget.
Ronal!
Hvad fanden er der i vejen med jer? Kom så! Løft fødderne!
Kom så! Op ad trappen med jer!
Vent her.
- Ronal. - Alibert!
- Hvad? - Hold dog op.
Fremad, din usling.
Ronal, hvor har du gjort af Krans Sværd?
Der er ikke noget at gøre. Det ligger på alteret nedenunder. Skynd dig væk.
Jeg er ikke tilfreds, før de skriger som de svin, de er!
Mægtige Zaal, vi skænker dig blodet fra Krans Sønner.
Lad dit mørke velsigne os.
Snart er jeg mægtigere end en gud, -
- og du skal være min dronning i det udødelige liv.
Hey! Hvad laver du her?
- Øh... - Dræb ham.
Nej, vent. Jeg er mester Alibert.
Og skjald!
Jeg er her for at spille til jeres fest... lige okkulte ritual.
Den her kender I måske.
Dit lædertøj det gør mig crazy
på dansegulvet der kan du se det
din kraniecharme den gi'r mig varme
lille nusser søde skat
- Hold kæft, noget lort. - Nå!
- Vi ses. - Kom tilbage, din lille lort!
Lad Den Udvalgte træde frem!
- Hey, Ronal. - Krans Sværd.
- Jeg får dig fri. - Vi må befri de andre.
- Jeg skynder mig så godt, jeg kan. - Hvad satan?
Drop det, splejs. Du har ikke en chance.
Kom så. Giv mig dit bedste slag.
Flot. Det var rigtig...
- Hvad satan? - Undskyld.
Hvad?
Det her har jeg kraftedeme glædet mig til!
Oh yeah!
- Dræb dem. - Men...
- Det er en ordre! - Zandra!
Du tilhører mig, skjoldmø! Glem ikke det.
Ja, herre.
- Ronal. - Du behøver ikke gøre det her.
Volcazar har besejret mig i duel. Det er min skæbne.
Zandra, det er jo mig.
Det er jo komplet latterligt. Er det virkelig din skæbne -
- at slå den eneste, der holder af dig, ihjel, -
- bare fordi en eller anden galning har tævet dig i slåskamp?
Pas på!
Ronal!
Zandra.
(brølen)
Slip mig!
Herre, skynd Dem og bund, inden det er for sent.
Dygtig dreng. Ned med ålen.
Åh, shit.
Dø!
Nej!
(ond latter)
Mørket skal vækkes i Metalonien.
Lyden af rædselsskrig skal løfte sig mod himlen.
Alle skal underkaste sig mig -
- eller dø!
(skrig)
Fuck!
Krans Kvad! "Kran tog sit stolte sværd og jog med al sin kraft -
- klingen dybt i Zakidens skal, pandeskallen brast."
Man skal ramme ham oppe i panden. Det er hans svage punkt, mand!
Det er jo umuligt!
Der er ikke noget, du kan gøre her. Red dig selv!
- Hvad? - Det er ikke et sted for dig.
Forsvind!
Nej. Jeg er færdig med at løbe udenom.
Nu opfører du dig kraftedeme ordentligt.
Ja, sådan! Ram ham i panden!
- I panden. - Hvad tror du, jeg prøver på?
Jeg skal knuse dig som et insekt!
Han bliver sgu slået ihjel.
Årh, for satan!
Må mit sigte være skarpt som høgens og fejlfrit som musvittens.
Så stå dog stille!
Nej!
Nu har jeg dig!
Æd lut, din so!
Nej, nej. Nej!
- Zandra! - Min dronning! Dræb den her loppe.
Hvad gør du? Din ære byder dig at tjene mig!
Nej! Det er slut!
Så dø da!
Zandra!
Okay, folkens, lad os vise dem, hvordan barbarer virkelig kæmper!
Gorak!
- Kom så, gutter! - Muskler!
Jeg er uovervindelig!
- Hvad? - Den her er for onkel Gundar!
(smertensskrig)
Øh?
(ond latter)
Hold da kæft. Min g-streng sidder helt oppe i røven.
Ronal?
Ronal!
Åh nej.
Der ligger Ronal. Den største barbar af os alle.
(gisper og hoster)
- Hvad sker der? - Han lever kraftedeme, mand!
Jeg fornemmer stor kærlighed.
Det er så smukt.
Nu har jeg ikke udfordret dig til duel, vel?
Du...
Du har allerede besejret mit hjerte, Ronal.
Så bliver det cheesy.
Så er det tid til øl og bajer, øl og bajer.
ØI og bajer, øl og bajer.
(opkastlyde)
Skal I lige se noget sygt?
Wow!
Øj.
- Åh, det er godt. - Jeg fornemmer kraftige myoser.
Jeg har også været spændt op på et læderkors en hel uge.
Hold lige kæft, mand. Jeg vil gerne sige noget vigtigt.
For Ronal, den tørstigste barbar i verden.
Skål!
- Hvordan fanden er det, du drikker? - Fucking barbarer, mand.
SLUT
Ronal Barbaren
han var en svag dreng nosser havde han ej
var ikke piercet nogetsteds
han var lidt nørdet brystsvag og lidt fej
store nosser med hår på
hårde nosser hotte babes
med hår på lækre babes
lækre nosser og oliesmurte muskler
Ronal Barbaren han styrer
store nosser med hår på
hårde nosser hotte babes
med hår på lækre babes
lækre nosser og oliesmurte muskler
vi kæmper tappert skinnende muskler
vi er mestrene
torden og lynild skræmmende vild
fjenden vi trodser for vi har nosser
sammenholdets glæder vi klæder os i læder
nøj hvor vi sveder solbrune horder
med piercede brystvorter
Ronal Barbaren han styrer